EN HISTORIE BASERET OÅ VIRkELIGE HÆNDELSER
THE SILENT HOUSE
Han er ikke kommet endnu.
Her er meget forfaldent.
Begynd med græsset på bagsiden og arbejd dig fremefter.
- Hvad laver du? - Ingenting. Jeg kigger bare.
Wilson, hvordan går det?
- Undskyld forsinkelsen. - Det er i orden.
Det er længe siden. Som sagt, jeg vil sælge huset-
- men jeg vil fikse det lidt op. Har du set det?
Jeg sagde til min datter, vi skulle tidligt op for at udnytte dagen.
- Jeg har vand og tæpper med. - Laura!
- Hvordan går det i landsbyen? - Det samme. Intet er forandret.
Man indser, at tiden går, når man ser børnene.
Du vil altså sælge huset?
Jeg bor inde i byen nu-
- og min bror og jeg vil afhænde vore ejendomme i området.
Så ser vi dig ikke her igen?
Jeg vender altid tilbage. Alle minderne, du ved...
- Måtte I vente længe? - Nej, vi er lige kommet.
Lad os gå indenfor.
Der er en lygte til, Laura.
Wilson, kom med mig.
Det er værre, end jeg troede. Men det er endnu værre ovenpå.
Løse fliser overalt. Det er farligt. Gå ikke derop.
Gå denne vej.
Kom, Wilson.
Der er nogle stearinlys her.
- Her er nogle sofaer. Klarer ljer? - Ingen problemer.
Vi klarer os overalt. Bare rolig.
Hvor lang tid behøver I?
To, tre dage, viljeg tro. Hvis vejret holder.
Vi tænkte, vi ville begynde med bagsiden -
- og slutte af på forsiden.
- Lyder det godt? - Ja, da. Du er eksperten.
- Det er vores plan. - Forresten...
kom og se her.
Denne dør...
Gennem den kommer I let ud til forsiden.
Okay.
Godt.
Her er nøglerne. Jeg kommer med mad senere.
- Nej, det behøves ikke. - Mig gør det ikke noget.
Jeg følger dig ud.
- Har du allerede en køber? - Ja, men det tager et par uger.
Forhandlingerne har allerede stået på en tid.
Laura, jeg stiller den her.
Far.
- Hørte du det? - Hvad?
Lyden.
- Hvilken lyd? - Der er nogen udenfor.
Der er ingen derude, Laura. Sov bare videre.
Far, du skal vågne.
Hørte du det ikke?
- Hvad? - Det var lyden igen.
Oå første sal.
Vi går op og undersøger det.
Vi gør følgende:
Jeg går op og kigger.
Men nårjeg kommer ned igen, så skal du sove. Okay?
Far!
Far...
Hvad skete der med dig?
Vågn op, far.
Du skal vågne.
Hvad er der sket?
Rolig nu.
Hvad gjorde de? Hvad skete der?
Fortæl, hvad der skete.
Sig det nu.
- De overfaldt os. - Hvem?
Det ved jeg ikke.
- Nej, jeg vil ikke tilbage! - Hold nu op.
Jeg må undersøge det.
- Hvor er din far? Hvor er han? - Det ved jeg ikke.
- Så må vi lede efter ham. - Jeg vil ikke tilbage!
Jeg vil ikke tilbage!
Gå ikke derind.
- Vent her, så går jeg ind og kigger. - Nej! Jeg beder dig!
- Kom nu! - Jeg vil ikke.
Der er mere farligt herude. Der er ingen i huset.
Der er ingen derinde. Kom nu bare.
Kom.
Har du flytter rundt på møblerne?
- Nestor. Nestor! - Bliv der!
Wilson!
Sæt lygten fra dig.
Laura...
Hvor er din far?
Det ved jeg ikke.
Hvor overfaldt de ham?
Op på første sal.
I gik derop.
Wilson! Wilson!
Vær helt stille.
Herinde.
Vent her.
Jeg sagde, I ikke skulle gå herop.
Hvorfor gik i herop?
Far...
Far!
Han er ikke her.
Han er her ikke, Laura.
Det er længe siden, nogen har været her.
Nu går vi, Laura. Han er her ikke.
Nestor?
Nestor!
Hvad har de gjort ved dig?
Er du uskadt?
Hvad skete der?
Hvem overfaldt dig. Se på mig.
Nestor...
Hvad foregår der i det her hus?
Hvorfor, Laura?
Hvorfor?
Jeg så fotografierne.
- Hvilke fotografier? - Fotografierne.
- Hvad taler du om? - Fotografierne på dit værelse!
Fotografierne!
Hvad er det, du siger, Laura?
Savner du hende?
- Hvem? - Hende.
- Hvem? - Vores datter. Savner du hende?
- Fortæl hende det. Hun er her. - Jeg savner dig.
Du lyver!
Elsker du mig?
Gør du det?
Hvorfor kom du ikke?
Jeg har ventet på dig.
Jeg er her hos dig.
Jeg er her.
Hjælp mig.
Ti stille!
Laura...
Jeg ringede til din far for at mødes med dig. Derfor ringede jeg.
- Jeg ville møde dig. - Hold kæft!
- Husker du det ikke? - Kæft!
Husker du... vi aftalte at diskutere det.
Du vidste, at vi ikke kunne beholde hende.
Hvad gjorde du ved din far? Dræbte du ham, Laura?
- Hold så kæft! - Han vidste, det var det bedste...
Hør på mig.
Hold så din kæft!
Du løj for mig.
Han løj for mig, ligesom du gjorde.
I myrdede mit barn!
Du skal dø som min far.
Smil.
Seks dage efter fandt man de lemlæstede lig-
- sammen med nogle uhyggelige polaroid-billeder.
Trods overvældende beviser blev efterforskningen ikke fuldført.
Sagen blev henlagt otte måneder senere.
Laura blev aldrig fundet.
Sofi!
Hvor er du fin!
Legede du?
Skal vi besøge mormor?
Det er jo så længe siden, vi har set hende.
Vi skal på hest -
- og spise karameller.
Vi går denne vej.
Vi kan jo svømme.
Har du lyst til at svømme?
Mormor har en kano.
Det er som en lille båd.
Ved du, hvad en kano er? Ikke?
Det er en lillebitte båd.
Vi kan sidde tre i den.
Dig, mormor og mig.
Og også dukken.
Mormor vil så gerne se dig -
- men hun bor meget langt væk.
Vi må gå, gå og gå.
Derovre...
...kan vi se...
En masse sollys.
Ude på engen.
Stikker det?
Nej.
Orker du ikke at gå længere?
Sofi, jeg elsker dig så højt.
Der er et træ med et hus i.
Jeg legede der som barn. Jeg gik derhen hver dag.
Du må også lege i det.
Det ligger tæt ved søen.
Till minde om Alfredo Zorilla og Rodrigo Oardo Santayana
Tekster: H. Jensen www.primetext.tv